În gramatica engleză, "ai inteles este subiectul implicat în majoritatea propozițiilor imperative din limbă. Cu alte cuvinte, în propozițiile care transmit cereri și comenzi, subiectul este aproape întotdeauna pronumele personal tu, deși de multe ori nu este exprimat.
În exemplele de mai jos, "ai inteles este indicat prin paranteze pătrate: [].
"Propozițiile imperative diferă de celelalte prin faptul că le lipsește sintagmele de substantiv subiect:
Gramatica tradițională explică astfel de propoziții, afirmând că subiectul este „ai inteles.„Analiza transformațională susține această poziție:
„Dovada pentru„ dumneavoastră ”ca subiect al propozițiilor imperative implică derivarea reflexivelor. În propozițiile reflexive, NP reflexiv trebuie să fie identic cu subiectul NP:
Transformarea reflexivă înlocuiește pronumele reflexiv adecvat pentru fraza substantivului repetat:
Să ne uităm la pronumele reflexiv care apare în propoziții imperative:
Orice pronume reflexiv în afară de „tine însuți” are ca rezultat o propoziție negrammatică:
Acest fapt oferă dovezi pentru existența „tu” ca structură profundă subiect al propozițiilor imperative. „Tu” este șters cu ajutorul transformării imperative, care este declanșat de markerul Imp. "(Diane Bornstein, O introducere a gramaticii transformaționale. Presa universitară din America, 1984)
"Niste imperative par a avea un terț subiect ca în următoarele:
Chiar și într-o propoziție ca aceasta, există totuși un subiect de a doua persoană înțeles; cu alte cuvinte, subiectul implicat este cineva printre voi, acolo. Din nou, acest lucru devine mai clar atunci când abordăm o etichetă de întrebare - dintr-o dată se prăbușește pronumele subiectului de a doua persoană:
Într-un exemplu de acest fel, este clar că nu avem de-a face cu o declarație, deoarece forma verbală ar fi atunci diferită: cineva stinge o lumină."(Kersti Börjars și Kate Burridge, Prezentarea gramaticii engleze, A 2-a ed. Hodder, 2010)
„Dacă avem sentimentul că un act de vorbire directă poate fi perceput ca o amenințare a feței de către auditor, există o serie de directive implicite, care sunt acte indirecte de vorbire... din care am putea selecta ceva adecvat și mai puțin amenințător pentru chipul celuilalt.
... [I] n Cultura angloasă există scripturi care blochează imperativul (28a) și prescriu interogativul (28 b, c, d). Deși poate fi perfect acceptabil în rândul prietenilor, utilizarea imperativului din (28a) nu este adecvată atunci când vorbitorul și ascultătorul nu se cunosc bine sau când ascultătorul are un statut social mai înalt sau are putere asupra vorbitorului. Utilizarea imperativului ca în Închide ușa are cel mai puternic impact asupra ascultătorului, dar în mod normal nu este utilizat. "(René Dirven și Marjolijn Verspoor, Explorarea cognitivă a limbajului și lingvistică, A 2-a ed. John Benjamins, 2004)